S: Statligt fastighetsbolag kan lösa bostadskrisen
I dag lever vi mer åtskilda än någonsin. Det är avgörande att bryta bostadssegregationen. Det gör vi endast genom att bygga samhällen för alla – inte en bostadsmarknad som fungerar för några. Det skriver Jennie Nilsson (S), bostadspolitisk talesperson.
![Jennie Nilsson (S), bostadspolitisk talesperson. Hyreslägenheter i Stockholm. ](https://www.altinget.se/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=2560,f=jpeg/https://legacy.altinget.se/images/article/54133/26834.jpg)
![Jennie Nilsson](https://www.altinget.se/cdn-cgi/image/q=80,fit=crop,w=64/https://legacy.altinget.se/images/person/261/jennie-nilsson.jpg)
Jennie Nilsson
Riksdagsledamot (S), bostadspolitisk talespersonVi lever i dag mer etniskt, ekonomiskt och kulturellt åtskilda än någonsin. Allt färre bor i bostadsområden som kännetecknas som blandade. En bidragande orsak är att samhället dragit sig tillbaka till förmån för marknadskrafterna inom flera samhällssektorer som exempelvis skolan, bostadsbyggandet, omsorgen och arbetsförmedlingen. Det har inneburit påfrestningar för sammanhållningen i vårt land och bidragit till att fattigdom och sociala problem har koncentrerats till utsatta områden där samhällets närvaro är som svagast.
Att bryta segregationen är avgörande för att stärka sammanhållningen i vårt land och en viktig faktor är en fungerande bostadsförsörjning. Det förutsätter en nationell bostadspolitik som fokuserar på goda bostäder åt alla – inte en marknad som fungerar för några. Vi bygger inte bara hus, vi bygger samhällen. Segregationen bryts inte med särlösningar för resurssvaga. Vi ska i stället fortsätta att bygga hyresrätter som vanligt folk har råd att bo i, trångboddheten ska bekämpas, boende- och upplåtelseformer ska vara blandade.
Ny bostadsförsörjningslag
Utmaningarna på bostadsmarknaden behöver lösas av stat och kommun i samverkan. Genom en ny bostadsförsörjningslag kan det gemensamma ansvaret tydliggöras. Kommunerna har idag huvudansvaret för bostadsförsörjningen. Många kommuner tar också detta ansvar och har under de två senaste mandatperioderna byggt bostäder så att det knakar runt om i vårt land.
Vi socialdemokrater vill se ett statligt ägt fastighetsbolag som genom långsiktighet och statens muskler kan öka byggandet och bryta segregationen.
Tyvärr är det dock en del kommuner som abdikerat i bostadsfrågan. Så kan vi inte längre ha det. Alla måste ta ansvar för planering och byggande så att invånarna har tillgång till bra och hållbara bostäder.
Vi socialdemokrater vill därför att kommunerna ska kunna åläggas detta och det innebär, för att vara väldigt tydlig, att det blir konsekvenser för de kommuner som undandrar sig sitt ansvar. De kommuner som överlåter bostadsförsörjningsansvaret till grannkommunerna ska inte kunna ta för givet att kunna räkna hem statens stöd för andra satsningar.
Även kommuner som ägnar sig åt social dumpning behöver tänka om. Det är helt orimligt att kommuner som ofta har hög arbetslöshet och en hårt ansträngd kommunal ekonomi ska behöva överta ansvar och kostnader för samhällets stöd från andra, ofta välbärgade, kommuner.
Ett statligt fastighetsbolag
Vi socialdemokrater vill se ett statligt ägt fastighetsbolag som genom långsiktighet och statens muskler kan öka byggandet och bryta segregationen. Ett sådant fastighetsbolag med uppdrag att förvärva eller bygga fastigheter på marknaden i områden med socioekonomiska utmaningar, med marknadsmässig avkastning för sin ägare med beaktande av eventuellt särskilt samhällsuppdrag, skulle kunna vara en stabil aktör som kan bidra till att utveckla områden och fastighetsbestånd till gagn för invånare och samhällets utveckling.
Det behövs fler hyresrätter (inklusive kooperativa hyresrätter), bostäder för äldre, studentbostäder, klimatsmarta hus genom en ökad andel trähusbyggnation, blandade bostadsområden med både villor, radhus och flerfamiljshus som bryter den växande bostadssegregationen. Kommunerna ska kunna förfoga över ett konkret verktyg i detta arbete genom att ges rätt att i detaljplan ange upplåtelseform. Statens ansvar bör tydliggöras i en nationell handlingsplan för bostadsförsörjning.
Avslutningsvis, segregationen är ett allvarligt samhällsproblem som knappast kan lösas politikområde för politikområde. Det krävs en nationell kraftsamling där bland annat skola, socialtjänst, polis och fastighetsägare ges ett tydligt uppdrag och fungerande verktyg för att kunna samverka.
Det finns redan goda exempel runt om i landet att ta lärdom av, så arbetet kan sättas igång omgående.